Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce: diplomová

Posudek: vedoucího

Práci hodnotil: PhDr. Jaromír Murgaš, CSc.

Práci předložil(a): Bc. Jiří Hrabák

Název práce:  Rozhovor jako cesta k člověku – Martin Buber a jiní

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):
Cílem práce bylo především prozkoumat a předestřít rysy vážného dialogu mezi „já“ a „ty“, a to na pozadí různých historicky formovaných forem rozhovoru mezi lidmi, zaměřených k poznání. Autor svou práci seriózně provedl a vytčený cíl splnil.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):
Práce je poměrně kvalitní a obsahově patří ke středně až více náročným. Především je pro studenty vždy obtížné se vyrovnat s myšlenkami a texty M. Bubera v knize Já a ty, ještě pak více s pracemi Lévinasovými – obojí však autor slušně zvládl. 
V první části práce autor krátce a obecně, ale dobře pojednává o antickém pojímání rozhovoru a jeho smyslu jako nástroje poznání nebo přesvědčování; logicky tedy u filozofů, sofistů i řečníků. Ještě kratčeji se pak dotýká současného jednoho postmoderního, dosti častého pojetí rozhovoru - jako dovednosti cílené k různým účelům. Naproti tomu pak v dalších částech práce již staví a vykládá rozhovor „jako cestu k člověku“. To uvádí myšlenkami v dílech M. Machovce, M. Bubera, E. Fromma, K. Vrány a dalších spřízněných autorů. Po obecnějším uvedení do života, myšlenek a díla M. Bubera se potom věnuje důkladnějšímu referování a analýze jeho myšlenek v knize Já a ty, doplněné dalšími zdroji. Autor práce zde všude projevuje velmi dobrou, poctivou a dost pozornou schopnost práce s textem zdrojů i s myšlenkami, adekvátní skutečně magisterskému stupni studia. 
Lévinasovu koncepci dialogu autor vykládá již stručněji a více s využitím sekundárních zdrojů, nicméně v krátkosti rovněž velmi dobře. Oba autory pak srovnává a v závěru uvažuje o jejich poselství současné západní společnosti. Všechny části práce autor vypracoval velmi samostatně. Třebaže spočívají spíše v reprodukci stanovisek autorů, je podána tvořivě i seriózně vlastním způsobem. Bc Hrabák přitom využívá také skoro na čtyři desítky zdrojů. I když cizojazyčných je počtem málo, nebylo jich fakticky třeba více, neboť potřební cizí autoři jsou hojně zastoupeni v českých překladech.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):
K formální úpravě práce nemám žádné výtky, pokládám ji za velmi zdařilou.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):
Práce je skoro plně výborná, trochu slabší je asi jen jejích souhra jednotlivých částí, autor v nich jednotlivě podle mého soudu trochu uvízl (mj. tak trochu víc v knize Já a ty) a nepodařilo se mu části docela provázat a doplnit vlastními nápady a souvislostmi. To je ale u sekání s tak nám nezvyklými a silnými myšlenkami vždy hodně obtížné. Mám radost z jejího podařeného zpracování obsahového i formálního, ale i ze samotného zaměření a vyznění práce.  Případné námitce, že autor materiál spíše jen zpracoval, než aby představil i nějaké samostatnější závěry, bych sám čelil tím, že vzhledem k serióznosti a řemeslné zdařilosti tohoto zpracování nelehkých zdrojů a myšlenek pokládám jeho výkon za zcela přiměřený velmi dobré až výborné diplomové práci.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):
1. Na str. 10 uvedená charakterizace Sókratovy obžaloby je smíšeninou jeho oficiální i neoficiální obžaloby, zmiňujete ji jako příklad argumentované řeči u soudu. Myslíte, že byste mohl v některých částech samotné Sókratovy řeči označit jeho rozmluvu jako „cestu k člověku“?
2. Na str. 64 píšete o Lévinasově „upřednostňování druhého na úkor <já>“. Proč jste zde použil slovo „úkor“? Vyjadřuje Váš názor jako odlišný od Lévinasova?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

Výborně (s menším mínusem).

Datum: 	21.8.2012						Podpis: