Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): bakalářská

Posudek (co se nehodí, škrtněte): oponenta

Práci hodnotil(a): Mgr. Daniela Blahutková, Ph.D.

Práci předložil(a):  Denisa Nedvědová

Název práce: Komparace inscenačních interpretací tragédie Hamlet Williama Shakespeara

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Práce si klade za cíl provést komparaci vybraných adaptací Shakespearova Hamleta. Struktura práce je tomu vhodně přizpůsobena, cíle je přesvědčivým způsobem dosaženo.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

První část práce se přiznává k interpretačnímu zázemí v novém historismu a věnuje pozornost prostředí alžbětinské Anglie a okolnostem Shakespearova života, které se mohly promítnout do koncepce či motivické výstavby dramatu Hamlet. Následně jsou představeny čtyři interpretace Hamleta (či interpretační akcenty). Výběr autorů Kott, Lukeš, Greenblatt, Kermode zůstává neosvětlen (jde o dvě české interpretace ze 60. a 70. let a o dvě anglickojazyčné, vydané v l. 2000 a 2005). Autorka ovšem s akcenty těchto interpretací pěkně pracuje v následující části práce (4. kap.), kde tuto čtverou perspektivu využívá pro komparaci divadelních a filmových adaptací Hamleta. Čtvrtá kapitola je metodologicky i úrovní provedení záměru velice solidní. S literární předlohou jsou porovnávány nejprve tři divadelní adaptace, poté tři filmové. Je sledována věrnost literární předloze, charakter a míra odlišností, vypouštění pasáží a důsledky, které to má pro logiku děje. Velká pozornost je věnována pojetí ústřední postavy – Hamleta. Nakonec jsou porovnány i divadelní a filmové adaptace navzájem, autorka se vyslovuje k otázce, jak se liší možnosti jevištní a filmové inscenace. Následně uvažuje o tom, zda výsledky komparace umožňují poukázat na obecné vzorce a postupy při adaptačním zpracování slavné literární předlohy. 
Práce je pojata invenčně, zároveň je však stanoven omezený okruh kritérií, která komparace sleduje. Celek působí promyšleně a zdařile, kladně je třeba hodnotit také to, že autorka bez obtíží pracuje s rozsáhlým anglickojazyčným materiálem (jen zcela výjimečně to vede k nejasnostem či nedorozumění, jako zřejmě na s. 13 v greenblattovské pasáži o omezení obřadů za zesnulé v anglikánském prostředí a důsledcích pro věřící – ani katolické vyznání totiž nepředpokládá nějaké promlouvání mrtvých a návraty jejich duší...).

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Jazykový projev je pěkný, jen ojediněle se vyskytne neobratná formulace (věřit v katolickou víru, odvolávat hříchy, udělat komparaci, informace se váží k...) nebo gramatická chyba (podepíše jí, Shakespearovská inscenace). Absenci příloh hodnotím jako rozhodnutí, které je zcela v pořádku. Za chybu ovšem považuji, že v kap. 4 není odkazováno na adaptace, s nimiž se pracuje. V text je pouze uveden režisér a rok vzniku adaptace, což nestačí (aktuální citační norma upravuje, jak odkazovat v případě audiovizuálních zdrojů).

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Celkový dojem je velmi příznivý. Práce je samostatná, invenčně pojatá, věcná, založená na vyhodnocování rozsáhlého česko- i anglickojazyčného materiálu. Adaptační interpretace Shakespearova ústředního díla jsou zkoumány s ohledem na stávající literárněvědné texty a zároveň v procesu autorčiny vlastní interpretace.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Jak byste odůvodnila výběr těch interpretací Hamleta, které představujete a které máte před očima, když sama vyhodnocujete adaptace hry?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

výborně

Datum: 28.5.2012					Podpis: