Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): bakalářská 

Posudek (co se nehodí, škrtněte): oponenta 

Práci hodnotil(a): PhDr. Martina Kastnerová, Ph.D.

Práci předložil(a): Blanka Černá

Název práce: Rousseauova kritika tradičního osvícenského pojetí člověka

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Záměrem předkládané práce je slovy autorky „představit názory, ideje a úvahy J. J. Rousseaua, na základě kterých se vymyká z orientace osvícenského myšlení“ (s. 1). Takto formulovaný cíl je relevantní, avšak nikterak originální či badatelsky přínosný. Cíl práce je v uvedeném zadání autorkou naplněn pečlivým, avšak ryze deskriptivním a neinvenčním způsobem.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Úvodní obecněji zaměřenou kapitolu autorka věnuje charakterizaci osvícenství se zaměřením na náboženskou, politickou a intelektuální emancipaci coby jeho stěžejní rysy. Autorka svůj výklad (či spíše prezentaci informací) zakládá na dostatečném množství zdrojů, avšak postrádám zařazení více aktuálních, cizojazyčných a v některých případech (Störig, Tretera) relevantnějších zdrojů. Druhá výtka se týká autorčiny práce se zdroji – nutno ocenit, že autorka co do odkazování postupuje důsledně a pečlivě, avšak veškerý text je de facto tvořen jen málo přeformulovanými parafrázovanými pasážemi (namátkově kontrolován např. odkaz 19 na s. 6 – zde uvedený text je v podstatě přesným přepisem původního zdroje), pokus o vlastní analýzu pak chybí zcela.
Autorka dále pokračuje částí věnovanou J. J. Rousseauovi – nejdříve biografickou částí (která je přiměřeného rozsahu, avšak trpí popularizujícími formulacemi), poté popisem Rousseauova pojetí člověka a lidské společnosti. I v této (stěžejní!) části bohužel postrádám jakýkoli analytický či myšlenkový vklad autorky nebo alespoň náznak vlastní interpretace Rousseauovy koncepce. Spíše nestandardní je pak v této části rozsah citovaných pasáží, naopak samotný rozsah kapitoly s ohledem na koncepci a strukturu práce je stručný a neumožňuje hlubší analýzu témat (cca 14 stran textu z 51 stran práce včetně Rousseauova životopisu). 
Následuje část věnovaná Condorcetovi, jež má sloužit ke komparaci s Rousseauovými úvahami. Zařazení podobného srovnání je relevantní a poměrně nosné, ale přestože autorka naznačuje motiv zařazení kapitoly („umožní zdůraznit Rousseauův rozkol s osvícenskými ideály“, s. 2), není příliš přesvědčivý (proč autorka vybírá zrovna Condorceta?). Dále – zařazení podobného srovnání by se mělo promítnout rovněž v názvu práce. Kromě toho by bylo pro kompaktnost práce účelnější věnovat se samotné komparaci a nikoli ještě výkladu Condorcetova (ač jediného) díla. Právě kapitola 6 („Condorcetova koncepce pokroku a filosofie dějin“) představuje v podstatě pouhé převyprávění pasáže Condorcetova Náčrtu historického obrazu pokroku lidského ducha, nereflektující relevantní sekundární zdroje. Samotné komparaci jsou pak věnovány pouhé tři strany, ani zde ovšem autorka neformuluje vlastní závěry (z popisu plynoucí), nýbrž parafrázuje sekundární zdroje. Závěr, který autorka formuluje („Ve své práci jsem došla k tomu, že Rousseau zaujímá zcela svébytné postavení v rámci osvícenského myšlení...“, s. 48), není přesvědčivý, nejen s ohledem na jeho jistou banalitu, ale i z toho důvodu, že „závěr“ byl znám již v úvodu práce a autorka k němu tedy „nedošla ve své práci“.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

    Struktura práce a členění kapitol jsou logické a jasné, autorka v tomto smyslu postupuje pečlivě. Formulační úroveň textu je (na výjimky zmíněné výše) na standardní úrovni a formou odpovídá požadavkům kladeným na odborný text, gramatická a stylistická pochybení se vyskytují zřídka. Autorka pracuje s dostatečným množstvím zdrojů, na něž zároveň korektně odkazuje, avšak jejich výběr není optimální – postrádám důslednější a zejména účelnější využití aktuálních (i periodických) a cizojazyčných zdrojů, některé z citovaných publikací nejsou pro tento typ textu zcela relevantní (mám na mysli autorkou využívané texty spíše studijního charakteru – např. Störig, Tretera, Weischedel). Parafrázování uvedených zdrojů je na některých místech (viz výše) na hranici korektnosti.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Soudě dle předloženého textu autorka vyvinula jistě dobře míněné úsilí a značnou pečlivost při zpracování tématu, výsledný text je však nepříliš hlubokým popisem tématu výrazně závislým na sekundárních zdrojích, jejichž výběr není optimální. Práce je de facto tvořena pouze (místy příliš věrným) přepisem užitých zdrojů, autorka zde vystupuje spíše v roli přiměřeně korektního komentátora než interpreta. S ohledem na kontext odevzdávaných bakalářských prací lze nicméně konstatovat, že práce splňuje základní kritéria kladená na tento typ práce. S ohledem na standardní úroveň odevzdávaných prací zároveň nutno konstatovat, že nemohu navrhnout lepší hodnocení než dobré.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Viz připomínky v textu.

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

dobře

Datum: 	23. 5. 2013							Podpis: