Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): bakalářská

Posudek (co se nehodí, škrtněte): vedoucího 

Práci hodnotil(a) (u externích hodnotitelů uveďte též adresu a funkci ve firmě): PhDr. Jitka Bílková, Ph.D.

Práci předložil(a): Nela Drunecká

Název práce: Specifika evropského umění na základě komparace s uměním východním: Francouzské malířství doby klasicismu a čínské tradiční malířství.

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):
Cílem práce, vytčeným autorkou, je „…srovnání francouzského malířství v době klasicismu s čínskou tušovou malbou a následné hledání jejich společných či naopak rozdílných rysů.“
Cíl práce autorka naplnila.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):
Práce je rozdělena do dvou velkých bloků, kdy každý je věnován charakteristice myšlenkového prostředí a jeho vlivu na malířství v dané oblasti. Třetí část pak přináší jejich komparaci. Autorka samostatně pracuje s literaturou, je schopna interpretovat myšlenky filosofů a estetiků, pokouší se i o vyjádření vlastních názorů na vybrané obrazy, v komparativní části formuluje vlastní závěry.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):
Jazykový projev autorky je na vysoké úrovni, bez vážných gramatických chyb (chybně psané čárky v souvětí se objeví jen na s. 1l,14,15, 32). Vytknout by bylo možné poměrně časté používání slova „zkrátka“. Text doprovází odkazy na literaturu a vhodně umístěné citace.
Na s. 21 je uveden chybný odkaz k vysvětlení významu slova wu-wei (v autorčině psaní wuwej): ve zmiňované knize O. Krále (Čínská filosofie. Pohled z dějin.), je tento pojem vysvětlen na s. 144, nikoli na str. 125-157, jak zmiňuje autorka. Zřejmě i z tohoto důvodu není uvedené vysvětlení zcela přesné. Na následující straně není uveden odkaz v případě charakteristiky myšlení mistra Čuanga.
V anglickém Resumé (správněji Summary) se vyskytuje poměrně dost chyb.
Práce je doplněna obrazovou přílohou.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):
Celkový dojem z práce je vcelku dobrý, jen místy nabývá čtenář dojmu, že se ho autorka snaží přesvědčit o svém názoru, či že sama přesvědčuje sebe samu o správnosti vlastního závěru. (např. s. 17, či kapitola o čínském tradičním malířství). V práci se někde projevují terminologické nepřesnosti (např. již v názvu by mělo být správně umění Dálného východu).
V úvodní kapitole není autorka zcela přesná ve vymezení antiky: antické umění nezahrnuje jen umění starověkého Řecka, ale i Říma (s. 4), kde hledá inspiraci právě J. L. David. Na s. 4 se zdá, jako by autorka umisťovala Pompeje a Herculaneum do Řecka, nikoliv do bývalé Římské říše (dnes Itálie). Toto opomenutí a nedorozumění se pak vrací i na s. 5, kde autorka poukazuje na inspiraci francouzské politiky v antické polis, ale dále zmiňuje Napoleonovu vládu jako císaře. Zmínka o inspiraci starověkým Římem přichází až na s. 13.
I když jsou hlavní myšlenky čínské filosofie autorkou slušně pochopeny, mám námitku k vymezení života v čínském myšlení jako věčného návratu (s. 21); rovněž tvrzení „Tento přirozený řád věcí není ničím, co by bylo do přírody vloženo zvnějšku, ale zevnitř.“ není přesné, stejně jako je v jistém smyslu zavádějící následující věta (s. 24): „V čínském tradičním myšlení prakticky neexistuje kategorie, která by neměla svůj určitý řád…“ Tvrzení, že „Mysl je také místem, ze kterého pramení myšlenky, které pak následně přetrvávají ve věcech a jsou podstatou pravého poznání.“, pochází od Wang Jang-minga (Wang Yangming). Tento myslitel se sice inspiroval v taoismu, o nějž se opírá rozbor tradičního čínského malířství, ale inklinuje spíše k subjektivnímu idealismu.
V charakteristice čínské malby postrádám zmínku o jedné zásadní vlastnosti hedvábí jako materiálu, na nějž se v Číně malovalo, a to výjimečně vysoké savosti, která výrazně ovlivňuje techniku malby. 
Kvalitu práce snižuje též méně systematické rozvíjení textu v kapitole o čínském malířství (např. zmínka o textu v čínských tradičních obrazech – svitcích zmíněná na několika různých místech /s. 22 a 28/, popisy struktury obrazu střídané s popisy reflexe tradičního myšlení – s.25-28).
Naopak Závěr považuji za nejsilnější část práce: i když poslední dva odstavce víceméně říkají totéž, podařilo se autorce velmi výstižně srovnat specifické znaky malířství obou zmíněných oblastí.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):
Co jsou vnitřní řády, tak důležité pro čínskou tradiční malbu? (s.38)
Vysvětlete prosím pojem neoklasicisté. (s.6)
Proč může čínské myšlení působit na západního člověka matoucím dojmem, jak autorka uvádí na s. 19?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

Práci doporučuji k obhajobě a navrhují známku: velmi dobře.

Datum: 								Podpis:
13. 5. 2013