Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce: bakalářská 

Posudek: oponenta

Práci hodnotil(a): Kryštof Boháček, Ph.D.

Práci předložil(a): Judita Jarůšková 

Název práce: Stoická koncepce duše

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Autorka si za cíl zvolila výklad pojetí duše jak jej prezentovalo především období rané Stoy (s.1). V souvislosti s tím předložila vcelku adekvátní exposici stoické fysiky a psychologie. Na závěr připojila již slabší, ale stále nějak obhajitelný přehled dalšího vývoje problematiky u středních a posléze i pozdních stoiků.
CÍLE PRÁCE BYLY NEPOCHYBNĚ NAPLNĚNY.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):
 
Autorka si vybrala nelehké téma, jehož hlavní slabina spočívá v nedostatku pramenů pro období raných stoiků. Přesto se právě na toto období zaměřila, což pokládám za velmi rozumné a šťastné rozhodnutí. Vyvarovala se tak bídy učebnicovitých přehledů a jalových medailonků, které tak často vídáváme na stránkách bakalářských a bohužel nezřídka i diplomových prací.
Po sympaticky stručném úvodu předkládá BC diplomantka exposici stoického pohledu, tzn. v prvé řadě fysiku a kosmologii. Zde pracuje téměř výhradně se sekundární literaturou, nicméně jedná se o inteligentní čtení a velmi funkční využívání vcelku aktuální odborné literatury. Následuje kapitola třetí, propojující zcela adekvátně skrze pojem pneuma fysiku s psychologií. V základu této části autorka vychází zejména z hluboké studie Filipa Karfíka a dále přibírá Kalašovy specifické studie. 
Čtvrtá a pátá kapitola představují těžiště práce. Autorka zde již pracuje s prameny a konfrontuje je při výkladu s několika různými přístupy v rámci již dříve využité sekundární literatury. V ohnisku zájmu její práce je zejména mechanismus psychologických pochodů a jeho stoická redukcionistická koncepce v souvislosti s dalším problémem, kterým je vztah duše a těla, resp. stoické odstranění dualismu.
Šestá kapitola již zcela v závislosti na sekundární literatuře popisuje další vývoj stoického pojetí duše, autorka přitom ale sleduje zejména specifickou problematiku daimóna, takže je tato extenze plně obhajitelná. Horší to již je v případě římských stoiků, poslední kapitola mi přijde zcela zbytečná, ve srovnáním se zbytkem práce povrchní a nic dalšího nepřinášející. Pokud by z práce byla odstraněna, bylo by to pro text jen přínosem.
Závěr je z větší části pouhým shrnutím, zajímavý je nicméně poslední odstavec, v němž autorka předkládá podnětnou aktualizaci celé problematiky. V tomto bodě by si práce naopak zasloužila rozšíření, poslední odstavec by bylo vhodné rozšířit do podoby závěrečné kapitoly.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Formální stránka plně odpovídá úzu v oboru obvyklému. Práce je přehledně a k obsahu a strategii výkladu adekvátně členěna do kapitol, mohla by mít podrobněji rozčleněnou bibliografii, které  předchází seznam zkratek.
4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Práci pokládám za velmi pěkné exemplum standardní, dobře odvedené bakalářské práce. Nijak neoslňuje originalitou, nicméně pracuje jak s prameny, tak zejména se současnou sekundární literaturou, a to s literaturou skutečně odbornou, aktuální a pro zvolené téma relevantní. Práce je metodicky naprosto v pořádku, ve svých vrcholných momentech dospívá k určitým opatrným osobním závěrům.
Samozřejmě, že by práce měla využívat větší počet pramenů, zejména speciálně zaměřených článků. Na druhou stranu na poměry bakalářské práce a vzhledem k tomu, že vlastně vůbec neužívá „pseudobibliografických“ náhražek typu učebnic a příruček není počet komentující a výkladové literatury nedostatečný. Dále by autorka měla v případě citací zlomků vyňatých z autorů, kteří byli in etxtenso vydáni v českém překladu, uvádět tuto českou podobu a nespoléhat se plošně na Okála. I to je ale u BKL práce nedostatek omluvitelný. V neposlední řadě by BC diplomantka měla zvážit smysl závěrečných pasáží věnovaných střední a zejména římské stoické filosofii, které svou odborností dalece pokulhávají za pronikavými analýzami centrální části textu. Tyto poslední dvě kapitoly jsou spíše zátěží a vzhledem k běžné dostupnosti kvalitních akademických příruček v češtině nemají žádné významnější opodstatnění, zvláště v případě pozdních stoiků.
Vcelku se jedná o velmi sympatický opus zpracovaný se zjevným porozuměním dané problematice.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

1)	Mohla byste rozvést naznačenou argumentaci proti užití termínu „materialismus“ v souvislosti se stoiky?
2)	Můžete demonstrovat mechanismus psychického pochodu podle stoického konceptu na nějakém komplexním příkladu?
3)	Můžete blíže specifikovat vzájemnou provázanost vůdčí složky (to hégémonikon) s jeho jednotlivými – podle Vás funkcemi? strukturami? složkami? – a vysvětlit, proč mají samostatnou kapitolku fantasiai, hormé i pathé, ale ne rozumová složka?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA: VÝBORNĚ

Datum: 		14. V. 2013						Podpis: Kryštof Boháček, Ph.D.