Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce bakalářská

Posudek oponenta

Práci hodnotil: Mgr. Miloš Kratochvíl, Ph.D.

Práci předložila: Veronika Syrovátková

Název práce: Postmodernismus a problém lidské svobody

1.	CÍL PRÁCE

Práce si klade za cíl zjistit, zda postmodernismus přispívá, nebo naopak škodí lidské svobodě. S tím souvisí otázka, co vůbec svoboda je. Autorka k dosažení tohoto cíle volí interpretaci knih od Welsche, Lyotarda, Rortyho a Bělohradského. Vybrala si poměrně náročné téma. Několikanásobná komparace s sebou nese mnohá úskalí, přesto se tento cíl „v rámci možností“ (toto spojení při jeho formulaci použila autorka, s. 1) podařilo naplnit.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ 

Na práci na první pohled zaujme její věcnost, držení se tématu, neodbíhání k nepodstatným, ale snadno zpracovatelným datům. Od začátku autorka myslí a píše v souvislostech. Např. v případě pozitivního hodnocení plurality Welschem se neomezuje jen na konstatování, že to Welsch napsal, ale uvádí a na primární literatuře dokládá i příklady autorů, kteří toto hodnocení nesdíleli (Fromm, Sartre). V balancování mezi totalitou moderní racionality a absolutní heterogenitou Welsch odkazuje na tzv. transverzální rozum, což autorka v práci správně zdůraznila.
Toto téma, rozklad celku, dále ukazuje v Lyotardově pojetí. Tento rozklad ale není rozpadem na izolované jednotlivce, není atomizací (jak někteří kritici tohoto trendu říkají). Autorka na Lyotardovi ukazuje, jak je jednotlivec zapojen do kominikačních uzlů. Kapitola o legitimizaci je zpracována sice pěkně, ale připadá mi vhledem k tématu práce lehce nadbytečná. 
Z Rortyho autorka vybírá jeho politicko-filosofické úvahy o liberalismu. Proti jeho utopické vizi staví názor J. Sokola, podle kterého je tato vize víceméně naplněna, rozsah svobod je takový, jako snad nikdy v minulosti, ale společnost neví, co s takto nabytou svobodou dělat. 
Závěrečné srovnání vybraných myšlenek s názory V. Bělohradského je zajímavé, ale škoda, že tak stručné. Vlastně se k otázkám svobody dostává jen okrajově. Navíc si autorka od Bělohradského vybrala Přirozený svět jako politický problém, ale od té doby se jeho názory, stejně jako politická situace (na mezinárodní i domácí půdě) výrazně proměnila. Soudě podle Závěru si to ale autorka uvědomuje (s. 30). 

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA 

Práce je z formálního hlediska téměř bezchybná. Jediný nedostatek, který se však objevuje v průběhu celého textu, se týká odkazů u přímých citací. Odkazy být měly být hned za citací, ne až na konci odstavce. Jinak autorka na zdroje odkazuje náležitou formou.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE 

Práce působí velmi dobrým dojmem. Téma je zpracováno dobře, autorka dle mého názoru prokázala schopnost syntetického myšlení. Do závěru navíc vložila i část osobního hodnocení a vyjádření vlastních stanovisek. Práci navrhuji ohodnotit jako výbornou.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ:

Bez otázek

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA: výborně

Datum: 	 15.5.2013								Podpis: