Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): bakalářská

Posudek (co se nehodí, škrtněte): oponenta

Práci hodnotil(a): PhDr. Miloš Ševčík, Ph.D.

Práci předložil(a): Adam Jurčík

Název práce: Chrysippova koncepce sbevraždy n apozadí stoické filozofie

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Domnívám, že práce byla vzhledem ke stanovenému cíli rozvržena odpovídajícím způsobem. Kromě Chrysippových myšlenek týkajících se sebevraždy ohledává autor práce správně také úvahy o životě a smrti u dalších představitelů stoicismu, Zenóna z Kithia a Kleantha z Assu. Všímá si také myšlenek Platónových, konkrétně jeho úvah o přípustnosti sebevraždy. Autorovy analýzy názorů jednotlivých myslitelů a pokusy o jejich srovnání jsou však zásadně zatíženy velice nízkou stylistickou úrovní textu, místy je text až nesrozumitelný. Cíl práce byl z tohoto důvodu splněn jen částečně.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Stylistických pochybení je v práci ohromné množství, setkáváme se s nimi téměř neustále. Jedná se zejména neshody v pádech i rodech a přehlížení vazeb, které jsou v češtině povinné. Některé slova jsou ve větách vynechávána, jiná jsou zjevně navíc. Čtenář většinou tuší, co chtěl autor vyjádřit, vyjádření, která autor nabízí, jsou ale prostě chybná a zavádějící.

V řadě případů jsou formulace textu velice dvojznačné. Například: „Duše stoických mudrců sice přežívají smrt, ale jejich duše následně vzplanou ve světovém požáru. Odloučení duše u Sókrata není důvodem pro spáchání sebevraždy u stoiků.“ (s. 26) Vzplanou ve světovém požáru „duše duší“, nebo samotné duše? Týká se nepřežívání duše po smrti jen duší samotných stoiků, nebo je to všeobecná skutečnost? Myslí se odloučení duše v případě Sókrata, nebo v Sókratově (tedy Platónově) pojetí?

V řadě případů mají formulace nechtěně komické rysy: „Kapitola věnovaná Kleanthovi výrazně nepřispěje k objasnění tématu práce, nicméně jeho život a etiku nelze v práci opomenout. Zároveň je třeba jeho význam třeba vidět v tom, že podobně jako jeho učitel Zenón spáchal sebevraždu, na rozdíl od jeho žáka Chrysippa.“ (s. 9). Z této věty se zdá navíc vyplývat, že Kleanthes byl Chrysippovým učitelem podobně jako byl Zénon učitelem Kleanthovým. Na jiném místě však autor práce uvádí toto: „Kleanthés spolu s Chrysippem bývají považováni za nejdůležitější z nástupců Zénonových žáků“ (s. 14). Z toho by vyplývalo, že ani Chrysippos ani Kleanthes nejsou Zenónovými žáky, ale žáky jeho žáků.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Z hlediska nezbytných formálních náležitostí je práce v podstatě v pořádku. Za drobnost považuji nadbytečné opakování některých údajů v po sobě bezprostředně následujících odkazech ke stejnému titulu.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Domnívám se, že autor projednávané problematice rozumí. Jeho porozumění se však často skrývá za dvojznačnými až bizarními vyjádřeními. Tyto nedostatky způsobují některé zřejmé chyby obsažené v textu a četbu textu ztěžují na některých místech až k neprostupnosti. Mnohé věty mohly být z textu vypuštěny, na jiných místech v textu dochází naopak ke zbytečnému a matoucímu opakování už řečeného.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Velice zvláštní je například i vyjádření ze závěru práce. Autor píše, že „Sókratova obhajoba mohla Platóna ovlivnit a utvrdit v tom, že nechtěl připustit, aby bylo Sókratovo univerzum osídleno dušemi, které byly ve své tělesné inkarnaci špatné“. (s. 27) Jak je to myšleno? Vždyť směřování Sókratovy obhajoby je formulováno samotným Platónem.

Prosím o vyjasnění vztahů intelektuální filiace mezi Zénonem, Kleanthem a Chrysippem.

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

Dobře.

Datum: 	28. 5. 2013							Podpis: