Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): diplomová 

Posudek (co se nehodí, škrtněte): vedoucí 

Práci hodnotil(a): PhDr. Martina Kastnerová, Ph.D.

Práci předložil(a): Bc. Hana Hudská

Název práce: Interpretace ženy v díle Williama Shakespeara: přijetí nebo přehodnocení role ženy v alžbětinské Anglii?

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Záměrem práce je interpretace ženy v díle Williama Shakespeara, zároveň má práce naznačit odpověď na otázku, zda Shakespearova reprezentace ženy představuje přijetí či spíše přehodnocení role ženy v alžbětinské společnosti. Autorka dále stanovuje dílčí cíle, resp. hypotézy, které zamýšlí prozkoumat – tj. „zda Shakespeare ve své tvorbě vytvářel určité typy ženských postav“ (zde má práce vést k vytvoření určité typologie a zvážení spojujících prvků Shakespearových ženských postav se zaměřením na téma manipulace) a zda byl Shakespeare „v tvorbě svých ženských postav ovlivněn vlastní zkušeností se ženami“. 
Záměr práce a dílčí cíle mohly být jasněji a exaktněji formulovány (při povrchní četbě by např. formulace „prozkoumání teze, zda Shakespeare ve své tvorbě vytvářel určité typy ženských postav“ mohla vést ke zdání značné banálnosti podobného zadání – určité typy postav lze v podstatě vždy nalézt a popsat), jinak je lze ovšem považovat za relevantní a autorkou poměrně zdařile naplněné.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

V prvních dvou úvodních kapitolách autorka přibližuje kontext alžbětinské společnosti a postavení ženy v alžbětinské Anglii. Jedná se o poměrně zdařilou část představující kultivovaný a logicky strukturovaný výklad založený na dostatečném množství zdrojů (převážně sekundárních), přesto se autorce ne vždy podaří vyhnout jistým klišé a schématům ve spojitosti s označením „renesanční žena“, které je ovšem již samo o sobě problematické (a nutně ke schématům vedoucí). Následující dvě kapitoly se věnují Shakespearovým inspiračním vlivům, zejména potenciální inspiraci, kterou mohly pro Shakespeara představovat konkrétní ženy – jeho matka Mary Ardenová, manželka Anne Hathawayová, dcera Susanna, tzv. „černá dáma“ a královna Alžběta. Uvedená část je dobře zpracovaná, ač místy poměrně závislá na citované Greenblattově monografii. Kapitoly 2-5 lze celkově považovat za zdařilé části práce svědčící o autorčině vhledu do interpretované problematiky.
Pravděpodobně stěžejní část tvoří kapitola 6 „Interpretace ženy v pojetí Williama Shakespeara“, kde autorka analyzuje vhodně vybrané postavy Shakespearových her – Mirandu Shakespearovy Bouře, ženské postavy hry Sen noci svatojánské, Lady Macbeth a Gertrudu, Kleopatru či Beatrici (Mnoho povyku pro nic) a Kateřinu (Zkrocení zlé ženy). Nutno připustit, že teoretické a metodické předpoklady zde nejsou zcela jasné formulované (není ovšem jasné, zda je to dáno autorčiným (ne)uchopením problému či spíše neobratnými formulacemi). Analýza konkrétních postav je nicméně zdařilá a přiměřeně kreativní. Závěrečná podkapitola „Jednotící prvky Shakespearova ztvárnění ženských postav“ svědčí o vlastních závěrech autorky, které jsou rovněž shrnuty v závěru. Je sice třeba poznamenat, že potenciálu analyzovaného materiálu bylo možné využít exaktnějším a invenčnějším (i zřetelněji formulovaným) způsobem, i tak však lze hovořit o nediskriptivní a analytické práci, čímž je naplněn charakter práce diplomové.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

     Struktura a členění práce jsou logické a odpovídají záměru práce. Autorčin výklad je převážně kultivovaný a srozumitelný, až na občasné výjimky zmíněné výše, gramatická ani stylistická pochybení nejsou častá (místy nesprávná interpunkce, slovesné vazby atd., občasné formální nejednotnosti – zápis termínů a citací, opakování slov). Autorka pracuje s odpovídajícím množstvím relevantních odborných zdrojů (vč. zdrojů cizojazyčných), s nimiž pracuje korektně a v souladu s citační normou. Místy je možná při práci se zdroji opatrná přespříliš, o čemž svědčí značné množství citovaných pasáží, které by postačovaly ve formě parafrází. V případě citací v anglickém jazyce uváděných v poznámkách pod čarou by byl vhodnější český překlad či parafráze (podobně nicméně autorka postupuje i v případě českých zdrojů, čímž je zachována jednotnost postupu). Autorka uvádí rovněž Vivesovo dílo De institutione foeminae christianae, znamená to, že pracovala s dílem v originále, nebo se jedná o ne zcela šťastný zápis?

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Předložená práce jistě splňuje požadavky kladené na diplomové práce. Mezi pozitiva patří promyšlená koncepce a struktura práce, stanovené hypotézy a celková pečlivost práce. Jistou slabinou je forma prozkoumání hypotéz – teoretické a metodické předpoklady nejsou zcela jasně formulované a závěry pak ne zcela přesvědčivě prezentované. Stejně tak zkoumaný materiál by umožnil výrazněji analytické závěry, než jaké jsou předloženy. V kontextu diplomových prací se však jedná o práci kvalitní a poměrně zdařilou.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Pokuste se v krátkosti formulovat odpověď na ústřední otázku Vaší práce, tj. zda Shakespearova reprezentace ženy představuje přijetí či spíše přehodnocení role ženy v alžbětinské společnosti.

Viz připomínky a otázky v textu.

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

velmi dobře

Datum: 	20. 5. 2013							Podpis: