Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce: diplomová 

Posudek: oponentky

Práci hodnotila: PhDr. Jana Černá, Ph.D.

Práci předložila: Bc. Hana Hudská

Název práce: Interpretace ženy v díle Williama Shakespeara: přijetí nebo přehodnocení role v alžbětinské Anglii?

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Podle slov Hany Hudské je „ústředním záměrem práce prozkoumání teze, zda Shakespeare ve své tvorbě vytvářel určité typy ženských postav, přičemž bude brán ohled na proměnu Shakespearovy tvorby, a zda Shakespeare přijímá role ženy v rámci alžbětinské společnosti“ (s. 1). Dále chce autorka zkoumat, zda a nakolik byl dramatik při tvorbě jednotlivých postav-typů ovlivněn svými osobními zkušenostmi se ženami (tamtéž). Bez ohledu na hodnocení samotné formulace a podoby záměru práce lze konstatovat, že byl naplněn.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):
 
Diplomová práce Hany Hudské je důkladně zpracovaným a kultivovaným odborným textem, který však převážně postrádá originalitu a nepřináší příliš nových poznatků. Za hlavní nedostatky práce považuji následující dva: studentka velmi málo těží z cizojazyčných zdrojů a příliš se drží ustálených a v českém prostředí známých interpretací. Především pro vykreslení „obrazu“ alžbětinské Anglie by bylo vhodné těžit z anglicky psaných materiálů a nadto i historických pramenů, nejen sekundární literatury. Některá tvrzení (např. to o příčinách války mezi Anglií a Španělskem, s. 6 či spojování pěstování umění na královském dvoře s tajemností, s. 7) jsou zjednodušená a jiná zase pro dané téma zcela irelevantní. Kapitola 3 by měla být méně obecná, zaměřená primárně na alžbětinskou Anglii. V práci se objevují i zásadní faktická pochybení, jako např. omyl, že Kladivo na čarodejnice a Malleus maleficarum jsou dvě odlišná díla (s. 25). Část o inspiraci reálnými ženami považuji za nejméně zdařilou, spekulativní a některé její pasáže za poněkud triviální. Je škoda, že práce má převážně deskriptivní charakter a objevují-li se v ní analýzy, je jejich autorem zpravidla S. Greenblatt. Na druhou stranu oceňuji autorčinu schopnost text logicky strukturovat a vhodně propojovat informace z oblasti obecné a kulturní historie a nacházet (potenciální) analogické projevy v Shakespearových hrách. 

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Struktura práce je logicky zvolena, text je přehledně členěn. Jazykový projev Hany Hudské je převážně kultivovaný, škoda je některých pochybení v gramatice, překlepů a nepřesností: „styky mohli“ (s. 7), „muži chovaly“ (s. 9), „teorie stáli a spatřovali“ (s. 24), „tendence se týkali“ (s. 29), Delameau (opakovaně). Sporadicky se objevují též stylistické nedostatky. Odkazy na literaturu mají standardní podobu; ověřené citace jsou správné. Jen odkaz na Vivesův text je zavádějící, nepřesný a neúplný (s. 19).

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Předložený text považuji za nepříliš originální a spíše deskriptivní, ovšem až na některé výjimky a závažnější pochybení, uvedená výše, jej lze považovat za vhodně koncipovaný, pečlivě zpracovaný a vcelku vydařený, proto jej hodnotím jako „velmi dobrý“.   

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Autorka na s. 24 spojuje rozvoj knihtisku s honem na čarodejnice. Může tuto tezi objasnit? A dále bych prosila vysvětlení tvrzení, že „čarodějnictví je dokonalou ukázkou dualismu křesťanství“ (s. 25).

Skutečně lze tvrdit, že Shakespearova dramata mohou sloužit jako „nezkreslené postihnutí obrazu alžbětinské Anglie“ (s. 77)?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA: velmi dobře

Datum: 	16. 5. 2013							Podpis: